Dobro.
Ne. Uradi to ponovo.
Vrlo dobro.
Izvrsno urađeno. Napravio si pravi dragulj, moj dečko.
Perfektno za kurtizanu ili popa
da malo sviruckaju posle obreda, drugim rečima
ova violina nikada neće nositi moje ime.
Uloži svoj bes u svoj rad, moj momče.
Ostani sa mnom i uči.
Milion. Milion, šest stotina.
Ponuda za sve vas. Milion, šest stotina.
$1.650,000. $1.675,000.
Da li je to ponuda, gospodine? Ne budite tako stidljivi. U redu onda prihvatam.
Milion sedam stotina hiljada.
Jedan milion, sedam stotina, dvadeset pet. Jedan, sedam, dvadeset pet.
$1.750,000. Hvala vam. Ponuda je $1.750,000.
$1.775,000 sa moje leve strane. - Gospodine Moric.
Molim vas, ne dozvolite mi da zaboravim ovo. -Da li je to bila ponuda gospodine? Ne?
$1.775,000 sa moje leve strane.
A sada protiv telefona. Protiv vas, gospodine.
1,775 miliona dolara. 1,810? 1,810 miliona dolara.
1,850. 1,875 s moje leve strane.
U sobi. Milion devet stotina hiljada. 1,920. U sobi.
Da, vidim vas gospodine. 1,940 miliona dolara.
Nije vaša ponuda gospođo. A ni vaša. 1,940 miliona dolara.
Uzeću to onda. Da li želite da se vratite u igru, gospodine? Da li je to da? Ne?
Stradivari je sada na $1,940,000.
$1,950 s moje leve strane. Stvar je spala na vas dvoje. 1,950 miliona.
Ništa od vas, gospodine? Ni vi? 1,950 miliona dolara.
Sve je završeno, onda? Fer upozorenje.
Sada je prodajem po ceni od 1.950,000 miliona dolara.
I... prodato, dami s moje leve strane.
Poslednja prodaja večeras je eksponat pod brojem 72, na rotacionoj tabli.
Zvezda ove aukcije i... Gde je?
Poslednja violina Nikolo Busotija, 1681.
Remek delo zlatnog doba. I ako bi nam pružila zadovoljstvo.
Evo je sada pod brojem 72, takozvana Crvena violina.
I ovoga puta najmanja ponuda je $250,000.
Postoji mnogo zainteresovanih, naravno. Pa onda da počnemo i vidimo ko će od vas dati prvu ponudu.
$260,000. Dobro veče, gospodine Ruselski.
Gospođo?
Ćeska, da li još uvek možeš da vidiš budućnost? - Jesi li u redu? Sedi.
Da li si me zvala? Bila sam u vrtu.
Mogu da dođem ovamo, zar ne? - Naravno.
Ovo je deo moje kuće. - Naravno, gospođo.
Imam neke nove amajlije i kosti za vas.
Ako vas muž pljune na njih, to će pomoći.
Jeste li gladni?
Nemojte to da jedete, to je riba. - Pa?
Vaše dete će biti sporo kod učenja. Evo je.
Takođe imam i neko kamenje za vas i ključ
da ga nosite oko vrata. - Mom mužu je dosadilo pljuvanje.
Pljuvanje je ono u čemu su muškarci dobri.
Očeva tečnost je najbolja stvar, koju može dati.
Ćeska, reci mi nešto o budućnosti moje dece.
Ne mogu to da uradim. - Ne brini zbog mog muža.
Ne, nije u pitanju tvoj muž.
Ja jednostavno nisam u stanju da to uradim.
Vidim.
Dok se beba ne rodi, tvoj humor će biti prava stvar.
Kako bilo,
mogu da predvidim tvoju budućnost. - Ne, rekla sam ti, uplašena sam od toga.
Dođite, gospođo.
Pet karata.
To je samo budućnost.
A šta ako je loša?
Pretvaraću se da je ne vidim.
Reci mi sve.
Mesec.
Imaćeš dug život, ispunjen i bogat.
Vidim i neko putovanje koje te očekuje.
Dugo putovanje.
Nikolo.
Ostavi nas.
Zatvori vrata.
O čemu se radi? Zašto ovde dolaziš u takvom stanju?
Znao sam da ću te ovde pronaći. - Šta je to?
Razgovarala sam sa Ćeskom. - I?
Gledala mi je u budućnost. - Ćeska! Dragi Bože!
A porođaj će, tako je rekla, biti veoma težak i bolan.
Takvi uvek i jesu. Ovo nije predviđanje.
Razgovaramo o meni! - Zašto uopšte slušaš Ćesku?
Ona je naša sluškinja. Imam izvanrednu babicu, astrologa i doktora.
Oni će svi biti ovde Biće savršeno. Znam.
Kako znaš? - Znam.
Nikolo...
Suviše sam stara da bih imala bebu.
Ovo je violina.
To je drugačije. - Još uvek treba da joj uradim lakirani finiš.
Ali postoji nešto... - Savršena je.
Sve ostalo je samo đubre, koje zaslužuje kakvog torbara ili kopača kontejnera.
Ali ovo je moje remek-delo.
Napravio sam je za našeg sina, Ana. Naš sin će biti muzičar.
Živeće za muziku. Učiniće nas ponosnim,
i lepim u očima sveta, moja ljubavi.
Nikolo... - Želim da...
da te iznenadim, ali vidiš, ja takođe mogu da napravim predviđanje.
Suviše je velik za bebu.
Porašće još.
Moje dete će se roditi pri punom mesecu. - Dođi u krevet.
Samo si ljubomoran na naš odnos. Moj i mesečev.
Ne, nisam ljubomoran.
Znam da ćeš se vratiti.
Učitelju, dečak pita za vas.
Reci mu da ode. - Doktor ga je poslao.
Mislim da je bolje da dođete.
Vaša žena, gospodine doktore. - O čemu se radi?
Ona nije baš najbolje. Upravo se porađa.
Izlazi.
Izlazi! Ostavite me samog za ime Boga!
1,650 miliona dolara. 1,675 miliona dolara.
Da li je to ponuda gospodine? Ne budite stidljivi. U redu, onda to prihvatam.
1,700 miliona dolara. - Izvinite me, gospodine Ruselski.
Stradivari je sada na 1,725 miliona dolara.
Pol? 1,750. 1,775 s leve strane.
A sada protiv telefona. Protiv vas, gospodine.
1,775 miliona. 1,810. 1,810 miliona dolara.
1,850. 1,850. 1,875.
1,900. - Kučkin sine!
1,920 u dvorani. Da, gospodine, vidim vas.
On nema pojma ni o čemu! - Ko?
Moric! - 1,940 miliona dolara.
1,950 s moje leve strane. - Prevario me je.
Sve je završeno, onda?
Sada je prodajem po ceni od 1,950 miliona dolara.
Prodato dami s moje leve strane.
A sada dame i gospodo, poslednji aukcijski eksponat za večeras pod brojem 72.
Zvezda ove večeri. Gde je?
Poslednja violina Nikola Busotija, 1681.
Remek-delo zlatnog doba. I ako bi nam pružila zadovoljstvo.
I evo je sada. Eksponat pod brojem 72. Takozvana Crvena violina.
Preporučena ponuda je bila 250,000 dolara.
Ko će nas večeras pokrenuti? 260,000$. Dobro veče, gospodine Ruselski.
Moraš da čistiš violinu svakoga dana. Da se brineš o njoj.
To je tvoja violina, sve dok si sa nama u sirotištu.
Pa...
prokletstvo visi nad vama, gospođo.
Opasnost za onog ko dođe pod vaš skut.
A biće ih puno...
puno.
To je veoma moćna karta, Obešen čovek.
Vidim opasnost,
nemoć i bolest.
Žao mi je, ali ne mogu reći o kakvoj se bolesti radi.
Postoji mnogo raznih oboljenja.
Ti putevi, brate Kristofe!
Nemate pojma šta sam sve podneo. I zbog čega tolika žurba?
Šta je to toliko hitno da nije moglo da sačeka do moje sledeće posete.
Imamo tog dečka, gospodine. - Vi imate mnogo dečaka!
Ovaj dečak je čudo! Videćete i sami.
Beč je prepun čuda.
Niko nije kao on. Osetili smo da bi trebali odmah da ga vidite.
Da li govori francuski? - Ne, gospodine, nažalost.
Svi vaši studenti bi trebalo da nauče francuski.
To je jezik muzike.
On pročišćuje uši i uzdiže misli!
Gospodine Puzan, ovo je Kaspar Vajs.
Kakva je to violina? Nisam je nikada ranije video.
Mi je imamo već 100 godina. - Izgleda da je prevelika za njega.
Pogledajte njegove ruke. Trebao bi da svira na dečjoj violini.
Čak i Mozart, blažen spokoj njegovoj duši,
svirao je u Versaju na dečjoj violini.
Nema sramote u tome.
Zar ti ne bi više odgovarao manji instrument?
Čini se da će se snaći i s ovim.
Pustimo ga da proba.
Sviraj moj dečko, sviraj.
Vidim.
Gospodine Puzan?
Spremni smo da vam ponudimo mali iznos
koji bi pomogao njegovo školovanje.
Rekli su da si dobar dečko,
s dobrim manirima i čist. Drago mi je da to čujem.
Ali ti ne voliš povrće. Jel' tako?
Da, gospodine. - Šta još ne voliš?
Šargarepe, gospodine. I pasulj i kelj i...
Ti monasi baš i ne znaju da kuvaju.
Takođe su napisali da imaš slabo srce. Da li je to tačno?
Moraš da imaš jako srce da bi svirao violinu.
Veruj mi. I još jače da bi živeo u Beču.
Videćeš i sam. Beč je razbesneli grad.
Besan, ali predivan.
Predivan
je taj grad!
Antonet!
Mogu li da ti predstavim
Kaspara Vajsa.
Jedan od najnadarenijih dečaka na zemlji.
Ali Žorž, mi ne možemo...
Moja žena Antonet Puzan.
Dobar dan, Kaspare. Drago mi je da smo se upoznali.
Uđi. Pokazaću ti tvoju sobu za sekund.
Žorž, molim te! Ne možemo sebi da priuštimo da ga zadržimo!
Ne, ne možemo sebi da priuštimo da to ne uradimo.
Ima nečega u tvom stilu sviranja što me apsolutno zbunjuje.
Odlučio sam da to analiziram logikom, uz pomoć naučnih metoda.
Prvo, tvoj svirački stav
i fraziranje levom rukom.
Tvoj stav, kićenje i tvoj ukus.
I teorija. Teorija je takođe, vrlo važna.
Potrebno ti je mnogo više od inspiracije da bi svirao violinu.
Potrebna ti je metoda. Moraš da razmišljaš
i radiš! - Zar nećeš da jedeš?
Moraš da jedeš! - Da li želiš nešto drugo?
Probaj ovaj sir. Mislim da će ti se dopasti. Francuski je.
Probaj malo. - Oseti ukus.
Videćeš da postoji mala razlika u odnosu na monaški izmrvljen sir!
Hajde.
Kaspar, ako budeš dobro svirao, uživaćeš u najfinijoj hrani.
Ne možemo sebi priuštiti gozbe, čak ni jednostavniju hranu!
Prodaj svoj nakit! Prodaj svog Davida! On je glasao za to da kralju odseku glavu, monstrum!
Moj dečko,
sviraj dobro i biće sira.
Violina... sir.
Mogu li sada da idem u svoju sobu? - Samo idi. I lepo spavaj.
Gospođa Puzan će ti se pridružiti u molitvama.
Zašto govoriš francuski? On to ne razume.
Pa neka nauči!
Želim da oni saznaju ko ga je naučio.
Dobro jutro, Puzan.
Ponosan sam na to što sam posetio Taufer sirotište tri puta ove godine
da im ponudim svoje usluge učitelja, kao čin podrške
tim dobrim ljudima. Ove godine, pozvali su me ranije.
Skeptičan sam bio, ali...
kada je to dete podiglo...
kada je odsviralo prvu notu, pa baron von Špilmen...
znao sam da su moje molitve uslišene.
Otkrio si još jednog vunderkinda.
Uopšte nemam novca za tebe, Puzan. Nemam ni jedan koncert da ti ponudim.
Nisu u pitanju samo pare. - Predlažem ti da nađeš drugog mentora.
Moram li da molim? - Zar nije to baš ono što radiš?
Da.
Radim.
Tokom tri nedelje...
ja održavam privatne audicije u mom salonu.
Princ Mansfeld odlazi za Prusku
i traži neko nadareno čudovište da mu pravi društvo.
On mora da čuje tog dečaka.
Tri nedelje. Možeš li biti spreman? Iskreno!
Mogao bih da budem spreman i sutra. - Budi vrlo siguran u to, Puzan.
Ako me još jedanput obrukaš... -Šarmirao sam krunisane glave...
A gde su te glave sada? Kotrljaju se u slivniku nove republike!
Ne, ne, ne!
Prva fraza, cela sekcija, moraju biti odsvirane u stacato.
Moderan stil, dobar, ali ne previše sirov.
Dopalo ti se, zar ne? - Da.
Oduševljen sam. Odsviraćeš to ponovo.
Sviraćeš to ponovo i ponovo i ponovo.
Vidiš li ovo? To je neka vrsta hronometra, moj izum.
Sada ga zovu puzan-metar.
Bićeš prema njemu obazriv, s istim uvažavanjem kao da sam u pitanju ja.
Ono što si upravo odsvirao, ovako korespondira s tempom.
Svakoga dana, kako napredujemo
guraćemo nadole ovaj mali zarez.
Dok na kraju, posle tri nedelje, ne budeš ovako svirao.
Svet će biti tvoj!
Vidiš Antonet, postoji još nešto što baš potpuno ne razumem.
Njegova violina ima predivan zvuk i izvanredan oblik.
Naravno, napravljena je u Italiji. - Da li je vrlo vredna?
Zašto pitaš? - Pa, mogla bi da plati stanarinu, ako ikada...
On će svirati božanski, moja draga.
Zar mi ne veruješ? - Naravno da ti verujem.
Ali mora li i da spava s njom? Mogao bi da se preturi preko nje.
Šta? On spava s njom?
Ispravi se, drži se ponosno. Podigni bradu. Ovde.
Savršeno, tvoje gudalo. Ti se rveš. Tvoje telo je nesavitljivo, a tvoj lakat krut.
Znao sam da postoji nešto što te usporava.
Nešto, ali nisam tačno znao šta. Sada mi je to totalno jasno.
Ti si fasciniran tvojom violinom. Potpuno te je pretvorila u roba.
Pogledaj se. Tako, vrlo dobro.
Ako želiš da napreduješ, Kaspare Vajs, moraćeš da je pustiš.
Kako to mislite, gospodine? Ne razumem.
Antonet mi kaže da spavaš s tvojom violinom.
Noćas ćeš spavati sam. Bez violine.
Bez tvoje violine!
Doktore!
Hvala vam što ste došli tako brzo.
Puno vam hvala, doktore. Laku noć.
Osećaš li se bolje? - Da, hvala ti.
Doktor kaže da srce mora da ti se zaustavilo na minut.
Žao mi je.
U redu je, ali ne želimo da se to ponovo dogodi.
Zbog čega si zabrinut? Da li si nervozan zbog audicije?
To će proći sasvim dobro. Ti to znaš, zar ne?
Žorž! - Znam, znam.
Kaspar, želeli smo da ti kažemo
da to ne moraš da uradiš ako ne želiš.
Ne moraš da sviraš. - Ne moram?
Otkazaćemo audiciju.
Izvešćemo to nekako.
Bolje to nego da se razboliš, vidiš? Ne moraš da postaneš slavan.
Ne? Da. Da.
Izvinjavam se zbog slabosti.
Želim da postanem slavan. Gospodine, zaista želim.
To je moj dečko! Veoma sam ponosan na tebe.
Želim da se opustiš, odmoriš.
Gospođa Puzan će ti dovesti posetioca koga ti jako voliš.
Hvala, gospođo.
Jedan, dva, tri, četiri! Jedan, dva, tri, četiri! Dobro!
Dobro!
Jedan, dva, tri, četiri! Jedan, dva, tri, četiri! Hajde sada!
Eto, tako treba.
Amen.
Bolje da sada malo odspavamo. Sutra ćemo imati veoma naporan dan.
Perfekto, a sada unazad. Jesi li spreman?
Odbijen! Sramota!
Kaspar Vajs. Kaspar Vajs, violina!
Sviraj najbolje što možeš, Kaspar. Daj najbolje od sebe.
Učitelj Puzan i njegov štićenik Kaspar Vajs.
Bliže. Dođi bliže.
Dakle, ti si to divlje dete o kome sam već sve čuo?
Siroče koje su odgajili monasi.
Ako tako želite, možemo pozvati sledećeg.
Tu je sin od... - Ne, ne.
Šarmantno je misliti da je manastir zapravo proizveo nešto...
nešto zaista vredno.
Imaš predivan instrument.
Mogu li da ga vidim?
Mogu li da ga vidim, moj dečko?
Molim te.
Da li je na prodaju?
Daću ti dobru cenu za njega.
On je veoma privržen tom instrumentu. - Dakle tako.
Možda nakon njegove svirke. - Naravno, pustite ga neka svira.
Možda ću i njega uzeti. Dođi i sviraj za mene.
Hoćeš li nešto da sviraš za mene? Molim te.
Puzan!
Samo mu odsviraj nešto, sine. Sviraj.
Gospodine Puzan?
Ispred svoje braće, zahvaljujem vam
na ljubaznosti da ste nam predstavili Kaspara.
On sa sobom nosi mnoge darove kojima ste ga vi darivali.
Učinio sam ono što sam mogao.
Hoćete li nas počastvovati i podeliti sa nama našu skromnu večeru?
To je veoma ljubazno od vas, ali...
moja žena me očekuje, a i sav Beč me očekuje.
Naravno, to razumemo.
Imam jedno pitanje. - Da?
Violina. - Da?
Šta će od nje postati?
Žao mi je, mislio sam da znate.
Prirodno je da ste nam vi uglavnom bili u mislima.
Posle svog vremena i energije koju ste uložili
bilo bi pogrešno dati je drugom detetu.
Da, naravno. - Tako da smo je sahranili zajedno s dečakom.
Sada može da svira na nebu.
Da, to je potpuno ispravno.
I...
sada vidim određen period u životu,
period pun strasti i energije
izgubljen između planina, okeana i vremena.
Konfuzno zvuči, gospođo, znam.
Ali to sam videla. Ubeđena sam u to.
Ti imaš dušu gubavca.
Da, vidim.
Pa, propustite je kad god možete.
Pričekaćemo.
Treba da ispričaš našu priču. Objasniš našu prošlost.
Brate, molim te, nju to ne zanima. Ona samo radi svoj posao.
Ali ako je ubediš.
Oče Viktor, dobro jutro. - Dobro jutro.
Ovde je Suzan. Oni upravo zatvaraju eksponat br. 71. Čujete li aukcionera?
Prodato dami s moje leve strane.
Da, mogu da ga čujem.
Suzan, kako da kažem kada želim...
Ostavite to meni, gospodine. Samo mi recite kada želite da prestanete.
...remek delo zlatnog doba. Kada bi nam pričinila zadovoljstvo.
Osećam se bespomoćno. Postoji li nešto što možemo da uradimo?
Da. Možemo da se molimo.
...preporučena ponuda je bila na $250,000. Dajte da otpočnemo aukciju.
Ko će nas večeras pokrenuti? 260,000. Dobro veče, gospodine Ruselski.
Dve stotine i sedamdeset hiljada, Suzana. Preko telefona.
Preko telefona, 280,000. Vraćamo se vama, gospodine. Tri stotine hiljada. Vidim te, Suzana.
A onda...
muškarac ulazi u tvoj život. Zgodan muškarac
i inteligentan. Zavešće te svojim talentom
i gore. Ukratko...
on je sam đavo.
Kakva predivna violina!
Šta želite? - Privučen sam muzikom. Dovukla me je preko srca, direktno.
Oh, da? Možda se možete i vratiti na isti način.
Ja sam vas domaćin. Ovo je moja zemlja.
A, sada razumem. Moja greška.
Nećemo upasti ni u kakvu nevolju. Otići ćemo odavde kada padne mrak.
To neće biti potrebno. Siguran sam da nekako možemo da se dogovorimo.
Izvinite me, gospodine. Moram vas zamoliti da odete.
Imamo pozivnicu.
Umete li da čitate?
Privatnu pozivnicu.
Uđite.
Dobro veče, Perci. - Dobro veče, gospođo.
Ona je u garderobi, zagreva se. - Ne bez mene, nadam se.
Viktoria.
Potrebna si mi.
Osećam da mi nailazi kompozicija.
I ja isto.
Dame i gospodo, molim vas za malo pažnje.
Gospodin Pop me je zamolio da najavim da će on nastupati ovog popodneva
na antiknom instrumentu italijanske škole
koji je revitalizovao njegovu sklonost ka violini.
Ja... nadam se da...
će to nekako naoštriti vaše apetite.
Gospodine Pop, gospodine, gde god da ste...
Oh, draga. -...publika je spremna.
Želeo bih da vam odsviram novu kompoziciju
koju sam nedavno napisao...
u momentu...
inspiracije.
Kako je on stigao do ovoga? Do svetaca na nebu.
Kako mu se to dogodilo? Umetnik koji ne može biti zanemaren.
Zapravo, poeta. Ali ubica?
Ne.
Ali izokrenuti imidž je vrlo teško opovrgnuti.
Njegovi prsti i manžetne, bili su poprskani krvlju i kako je on to posmatrao,
u užasu...
krvave tačkice kao da su se multiplikovale pred njegovim očima
kao larve na smrdljivom lešu.
Šta će sa njim biti sada? Gde će pobeći
i gde će se sakriti?
Opcija ima depresivno malo.
Zapravo, njegov um već vodi trku
istočno, preko zaleđenog kontinenta.
- Draga. -...i preko zaleđenih stepa
Draga. -...nazad u utočište njegovog imanja iz detinjstva.
Imam temu i želim da to razradim. - "Prema Rusiji", čuo je kozakov poziv.
To treba da bude adresirano. - Zar ne vidiš da pokušavam da radim?
Tako si sebičan. - Uzajamna inspiracija je bila ono što sam imao na umu.
Zar ne vidiš da mi to nije potrebno? Pišem ovde kao... - Ljubavi, ne ljuti se.
Molim te. - Imaš samo sebe da kriviš.
Tvoja lepota je ta koja okuplja muziku.
A kada se to dogodi...
ja moram da sviram.
Proklet bio.
Da li je ovo ono što želiš?
Istočno, istočno, preko zaleđenog kontinenta,
i zamrznutih stepa, nazad u utočište iz njegovih školskih dana.
"Prema Rusiji, prema Rusiji", čuo je kozakov poziv.
Frederik. - Moja ljubavi,
moja jedina inspiracijo.
Moram nešto užasno da ti saopštim. -Užasno?
Najgore. -Mora da je nešto užasno,
čim si rešila da mi to sada saopštiš i uništiš ovaj predivan trenutak.
Džek je ubio ministra.
To je bio nesrećan slučaj. - Vidim.
Sada je na putu prema Rusiji. U samoproklamovanom egzilu.
Vidim. Napuštaš me.
Nikada nisam bila tamo. Ne bih znala šta da pišem. Moram da ga sledim.
Ja ne mogu da idem. Imam koncerte. - Znam, dragi.
Jesi li vrlo ljuta? - Zašto bih bila?
Najdraži Frederik, upravo sam prošla pored crkve blizu Čaringtona, gde je Džefri kršten kao baptista
i vrlo brzo se približavam Ruterford mostu. Drugim rečima,
dragi, razdvojeni smo samo deset minuta i već sam izgubljena.
Vratiću se pisanju u nadi da će ovih nekoliko iskrenih reči
ponovo spojiti naše usne... - Draga Viktoria,
-...vratiti tvoje ruke na moju podrhtavajuću kožu,
-...Ti veruješ u moć reči i utehu koju pružaju pisma na način na koji ja jednostavno u to ne verujem,
I bez obzira na ono tvoj, nema reči koje mogu da me ubede da nisi otišla.
-...Konačno moja ljubavi, konačno u Moskvi,
i moja prva noć je bila neopisivo dosadna.
Kako ma koja nacija može da bude tako neuka? -... Kakve su to besmisliće?
Ili je to samo zbog toga što nisi ovde? - Ne očekuj da uzdišem nad tvojom nesrećom.
Ako je sve zaista tako tužno kao što kažeš, onda se oporavi uz moju jednostavnu pažnju.
Frederik, dušo, čeznem za tvojim dodirom. Vrati se odmah, vereniče moj.
Još uvek tražim tvoj miris na mojoj odeći. - Dođi kod mene sada, ili te nikada neću pustiti.
Trebao sam da te prikačim za dušek, dok sam još imao šanse.
Kao što si ti bila leptir, tako sam ja bio pribadača.
Uvezani zajedno, srce do srca.
Viktoria, slušaj. Nas trenutak bespovratno prolazi.
Kakva je to besmislica? Muzika je nestala. Kao što si ti bila leptir.
Sve dragoceno prolazi, moja ljubavi.
I sve što sam ti ikada rekao,
a i ono što sam mogao da ti kažem, može biti sadržano u ove dve reči:
Vrati se, Viktoria. Vrati se.
Nemoj više da mi pišeš, ljubavi.
Dame i gospodo,
hvala vam na vašem strpljenju i razumevanju.
Nažalost, upravo sam primio poruku
da je gospodin Pop iznenadno oboleo
i da na žalost ne može biti sa nama danas.
Naravno, vratićemo pare onima koji to žele,
ali za one koji ostanu, mi ćemo sa zadovoljstvom odsvirati
omiljene engleske madrigale u mom aranžmanu.
Dragi Frederik, konačno sam spoznala istinu.
Prošla je večnost od kada smo razdvojeni. Jedna nedelja bez tvojih pisama
i ja ovde drhtim kao cvet u pustinji.
Ne želim više da patim. Da li ti ne čitaš, kao što ne pišeš?
Onda ćeš propustiti ovaj krucijalni izveštaj. Vraćam se, moja ljubavi
na svaki način na koji to budem mogla, najverovatnije sutra ujutro ako uspem.
A onda, hoćeš li mi oprostiti moja ljubavi? Protraćeno vreme, moju sebičnu glupost.
Hoćeš li me opet uzeti u naručje
i jednim poljupcem izbrisati sve trenutke daleko od tvog zagrljaja.
Čeznem za tvojom ljubavlju. Čeznem za tvojim dodirom.
Ne možemo više ostati razdvojeni. Viktoria.
Divljak. Ekstreman, grub,
okrutan, neko kome ne možeš da veruješ! - Viktoria...
Tvoja droljava muza. - Ko je ona?
Ćuti! - Viktoria, molim te.
Ne pokušavaj da mi objasniš. Nije tvoja krivica.
A ni tvoja.
Viktoria, slušaj...
Ne očajavaj, Viktoria.
Ovo je poslednja strana naše prepiske.
Pišem ti samo da bih te obavestio o mojim planovima za samoubistvo
trovanjem ili udavljivanjem, nisam još odlučio.
Svu svoju imovinu ostavljam tebi.
Imam neka lična dugovanja, koja nameravam da izravnam,
a sve ostalo će biti tvoje i stajaće ti na raspolaganju. Uradi s tim šta ti je volja. To mi zaista nije bitno.
Žalosno tvoj, Frederik.
Umirem.
Da li znate bilo šta o muzici? Da li ste čuli za Frederika Popa?
Lord Frederik Pop, kompozitor, genije,
jedini od Boga prokleti virtuoz, koga je Engleska ikada imala.
Za nekoliko minuta, njegova će violina biti prodata,
i ako na vreme ne stignem tamo zbog tvoje vožnje, ili ovog prokletog saobraćaja
ostaću bez svojih dragocenih jaja. Ima da me kastriraju.
Molim te požuri. - To je ovde. Kod Duvala.
To je to? - Da.
Zašto mi to nije rečeno?
Treba mi potvrda.
Zdravo. Nikolas Olsberg. Kasnim.
Da, kasnite. - Molim vas, ne dozvolite mi da zaboravim ovo.
Olsberg Nikolas. Registrovao sam se preko telefona.
Pogledajte ponovo pod Pop fondacija. - Pop.
Poslednja violina Nikolo Busotija, 1681. - A tu smo. Molim vas, potpišite.
Eto vas.
...72, takozvana Crvena violina.
Preporučena ponuda je bila $250,000.
Pa ćemo otpočeti aukciju. Ko će nas pokrenuti?
$260,000. Dobro veče, gospodine Ruselski.
$270,000. Suzana preko telefona. $280,000. Vraćamo se vama, gospodine.
Ovde 300,000$ na kraju dvorane. Hvala vam.
$320,000. Suzana, vidim te.
$400,000 na kraju dvorane. $400,000.
Draga, dođi ovamo.
Da li ti se sviđa?
Pravda.
Biće suđenje, veliko suđenje
ispred vrlo moćnog magistrata. A ti, ti ćeš biti kriv.
Pripazi se!!
Pripazi se da se ne opečeš na vatri.
Drug Čan Gong je došao iz Bejinga.
Pozdravite ga, molim vas.
Drugovi, studenti, revolucionarna braćo po oružju
dajem vam svoj proleterski pozdrav!
Čestitam vam na današnjem velikom festivalu
za koji ste se tako naporno pripremali.
Vaše odeljenje za kulturu je uradilo vanserijski dobar posao.
Želim takođe da vas pohvalim za dečju prezentaciju.
To je učinilo da se moje srce raduje.
Priča o "Tri heroine" je bila jasna lekcija.
Prosto je galvanizovala naš istorijski krstaški pohod! Ali neki drugi doprinosi nisu bili tako uspešni...
nažalost.
Nekada učitelj mora da nešto nauči i od svojih učenika.
Dajte mi to.
Kapitalistička eksploatacija, preživela je vekove,
ipak njihova klasika je žalosna!
Strana muzika je prazna i bez smisla.
Šta oni misle pod simfonija, concerto No. 1, No. 2, No. 3?
To je isprazni formalizam. To običnim ljudima ništa ne govori.
Zbog čega je Bog napravio muziku,
osim da ljude nečemu nauči i da ih inspiriše?
Dugo nek nam živi Mao! - Dugo nek nam živi Mao!
Zbacite kulturni establišment! - Zbacite kulturni establišment!
- Čou Yuan! - Sadašnjost.
Zbog čega podučavate na tom instrumentu?
Druže Čan Gong, to što se rekli je istina.
Glasnije, molim vas.
Druže Čan Gong, u pravu ste.
Veliki deo zapadne muzike je nedovršen, nedovoljno rafiniran.
To je činjenica.
Sve što ste rekli je istina, ali muzika koju ja podučavam...
Recite!
Muzika koju ja podučavam je revolucionarna muzika.
Betoven, Prokofiev... - Zaista tako mislite?
U svom govoru, drug Li je rekao...
Drug Li je odbačen i ponižen.
Da li i dalje želite da ga citirate?
Ne znam.
Mislio sam već mnogo godina... - To je očigledno.
Mi verujemo u pravilo mnogo glasova.
Šta ćemo u ovom slučaju? - Odbacite to staro đubre!
Čou Yuan, upravo ste priznali da ste krivi!
Hajde da izazovemo degenerisanu zapadnu umetnost!
Druže, mogu li da kažem par reči?
Naravno.
Studenti, drugovi, revolucionarna Crvena stražo
ja nisam nikakav autoritet na polju strane muzike.
Ja nisam studirala kao drug Čan Gong,
ali po mom mišljenju
nema ničeg lepšeg od naše tradicionalne muzike.
Čou Yuan takođe podučava i hu čin.
Zar se ne možemo fokusirati na to?
Drug Xiang je iskazao zavidnu mudrost.
Ostavite to zajedno sa drugim vrednim starinama!
Za svaki problem postoji rešenje.
Siguran sam u to da možete otkriti probleme.
Siguran sam i u to da ih možete rešiti.
Ko je to?
Ko je tamo?
Ming! Uplašio si me. Nisam te čula.
Haos je. Baš sam čistila.
Šta je to?
To je violina,
muzički instrument iz Evrope.
Iz Evrope? Da li je to loša stvar?
Ne. Violina sama po sebi je dobra stvar.
Evo. Baci pogled.
Moramo da studiramo stranu muziku, tako da možemo napredovati
kao što je predsednik Mao rekao. - Tata je pitao da li dolaziš.
Očekuje te. - Da, reci mu da odmah dolazim.
Čim završim svoj posao.
Ming? - Da?
Ono što si ovde video ovde nemoj nikome da pričaš.
Želim da ovo zapamtiš.
To će biti naša tajna, u redu?
Kreni.
Ming? Ming!
Jel' ona kod kuće? - Da.
Da li dolazi? - Ne. Rekla je da će te sresti kada bude želela.
Šta? Da li dolazi ili ne? - Ne mogu tačno da kažem.
Zašto ne? - Obećao sam da to čuvam kao tajnu.
Šta to pričaš? Ja sam tvoj otac. Moraš sve da mi kažeš.
Tata, sačekaj!
Xiang Pei? - Tata, nemoj!
Xiang Pei, otvori! To sam ja!
Gde je ključ?
Kreni.
Tišina!
Gde je ona?
Voda! Voda!
Nestala je!
Da li je ovo ona?
Pogledaj datum: 1937. To mora da je njena majka.
Čou Yuan!
Šta želiš? - Molim te, pusti me unutra.
Nisam ništa učinio. - Pusti me unutra.
Ovo je za tebe. - Ne želim to.
Za tebe je. Uzmi.
To je violina.
Violina. - Sećam se.
Da li je želiš ili ne?
Ja sam starac, ali nisam budala. Gde su ti drugovi?
Jel' čekaju napolju? - Ovo nije zamka.
Promenio sam se. To mi sada nije potrebno.
Govorim iz srca. - Dosta!
I to mi nije potrebno.
To je stvar iz drugog vremena.
Ako je želiš, možeš je imati
ili je niko drugi neće dobiti.
Želiš li je ili ne?
Nemam vremena!
Bez raspravljanja!
Uzmi je.
Ja sam neko u partiji, razumeš li? Ne mogu da je zadržim.
Ja volim ljude. Da li me razumeš?
Xiang Pei!
Čuvaću je na sigurnom!
Hajde da jedemo. Umirem od gladi. - Samo ti kreni. Ja ću sačekati ovde.
Siguran sam da će se vratiti. - Hajde pustite to, svi vi!
$1,950 miliona.
I prodato dami s moje leve strane.
Poslednja prodaja večeras, izložbeni eksponat br. 72, na rotacionoj ploči
i zvezda ove aukcije. Gde je?
Poslednja violina Nikola Busotija, 1681.
Remek-delo zlatnog doba. - Da li je vidiš?
Ne, još ne. - Ako nam ukaže zadovoljstvo.
I evo je sada, eksponat br. 72, takozvana "Crvena violina."
To nije baš onaj primerak koga se sećam. - Oni su je renovirali. Izgleda bolje.
$260,000. Dobro veče, gospodine Ruselski.
$270,000. Suzana preko telefona. - Možda ako to ponovo čujem.
$280,000. Vraćamo se vama gospodine. $300,000 hiljada na kraju dvorane.
$320,000. Suzana, vidim te. 340, imamo ovde. 380, gospodin Ruselski.
Poslednja karta.
Oh moj Bože! - Hrabro, gospođo. Glavu gore.
U ovom momentu deljenja, to mogu da budu i dobre vesti.
Osećam...
Osećam da se brzi vetar obavija oko tebe,
da te nosi razbesneli vetar
i onda se zaustavlja.
Tvoje putovanje će se završiti. Nema dileme. To vidim.
Na jedan ili drugi način, tvoje putovanje će se završiti.
I kao uvek postoje i nevolje u ovom.
Ali ti... sada si jača...
jaka kao drvo u šumi.
Gde je on?
Gore, uz stepenice.
Nisi sama. Gomila lica,
prijatelja i familije, neprijatelja, ljubavnika.
Privući ćeš mnogo obožavalaca
koji će se boriti za tvoju naklonost.
I pare! Mnogo para!
Ne, gospođo. Nemaš čega da se plašiš.
U ovoj karti vidim
ponovno rođenje.
I kako je protekao tvoj let? - Vrlo dobro. Tačno na vreme.
Žao mi je što sam ti skratio odmor, ali... - Sasvim je u redu. Zapravo sam uzbuđen.
Kao pred Božić. - Neće potrajati dugo.
Već smo ih razdvojili i utvrdili. - U redu. Balpark.
I samo želim da ti to potvrdiš. - Imam to.
Drugo mišljenje. - Radio sam ovakve stvari i ranije.
Zapravo ne mogu da dočekam da je vidim.
Ovo je gospodin Moric, znaš... - Dobar dan.
Dakle, vi ste ekspert? - Iz Njujorka.
Znate li šta radite? - Da, Njujork.
Znate li šta radite? - Oh. Zašto, da. U svakom slučaju se nadam da znam.
Duvalovo osoblje nam je dalo neke podatke,
a neke smo podatke dobili i u izveštaju od kineske vlade.
Pa, ono što nam sada treba je... - Mišljenje profesionalca.
Ne, zapravo potpisano jemstvo. - Zbog toga sam ja ovde.
Pokažite mi Stradivarija. - Meni svi izgledaju isto.
Ah, ali nisu. Molim vas, ne dozvolite mi da to zaboravim.
Ovamo.
Ah, tu je. Predivan primerak.
Rekao bih oko... 1683.
Podseća me na Kobita. - Pa, ovo su primerci najboljeg kvaliteta, koje smo mogli da pronađemo.
Dođite ovamo, ako želite da bacite pogled.
Od manje obećavajućih primeraka, neki od njih su u prilično lošem stanju.
Da, razumem. - Pa, pretpostavljam da ovo sada prepuštam vama.
Ja ću se pobrinuti za prtljag. Imam vozača koji me čeka.
U redu. Ne bi trebalo dugo da traje.
Dobar dan. - Dobar dan, gospodine Moric.
Sve je spremno baš kako ste tražili, nadam se. - Ista soba kao uvek.
Imamo istu sobu, ali jedan sprat niže. - Ako nije isti sprat, onda nije ni ista soba?
Ne, gospodine, ali ista je kao ona druga.
Oh, gospodine, imam poruku od vaše supruge. - Hvala.
Soba 2.703.
Njujork, molim vas.
316-2799.
Kerii? Čarls Moric ovde. Imam jedan pešački posao, u koji mi je potrebno da uskočiš.
Kremona. Busoti. Pribeleži.
Napravio sam prezentaciju za ovo kada smo postavili ploču.
Švajcarska.
Pa, evo nas. Evo ovde je pre slikanja.
Pogledajte uglove. Nisu tako loši. Mislim da ne moramo da ih diramo.
Dosta, dosta vrlo lepog završnog rada ovde.
Puno rada, da bi se do ovde stiglo.
Otrcan rad na kraju veka, sa konjskim lepkom i zakrpama,
pa sam morao da promenim vrat. To je bio ogroman posao.
Zvučna greda, deo repa. Nov most, naravno.
Ali telo violine samo po sebi je u neverovatno dobrom stanju, pa sam samo trebao da je očistim, malo je dolakiram ovde...
Ne, ne, ne. - Ne šta?
Rekao sam ti ranije. Ne diraj lak.
Pa, to baš neće biti lako. - Pa, ako postoji neki problem, sam ću se za njega postarati.
Pogledaj, aukcija je za dve nedelje, da li to znaš? Imam još 16 drugih instrumenata.
Lerouksova puzi svuda po mom dupetu. Još uvek imam Štajna koga nisam ni dotakao.
Želim kompletan test rezonancije, specifikaciju mase, gustoće materijala
i pošalji neke završene primerke u labaratoriju, u redu?
Ovaj instrument nije prioritet, u redu? Popunjen mi je svaki minut dana.
To je lepo. Uradićemo to posle posla, jel' važi?
Da li su to procenjeni primerci? - Ne rezervni.
Ovo je predloženo Kinezima. - U redu.
Šta ćemo s ovim?
O tim primercima se još raspravlja i možda još ne bi želeo da ih vratiš u katalog.
Vrlo loše su očuvani i teško im je potvrditi poreklo.
A šta je sa crvenom? - Crvenom?
Lerusova misli da bi to možda mogao da bude Busoti.
Da.
Mogao bi da bude, ali je opskurno označen, a i finitura je vrlo čudna,
malo je neprozirna. Bojim se da kako stvari sada stoje, bez dokumentacije...
To je sve što očekuješ?
Svim srcem.
Da li si ikada čuo za Crvenu violinu?
Naravno, naravno. Frederik Pop Busoti? Naravno, o tome imamo samo priče.
A šta je sa kopijama? - Pa postoji jedna u Londonu, jedina za koju ja znam.
Trebalo bi da je to kopija odobrena od Popa.
Da li znaš ko je ima? - Neki privatni kolekcionar.
Misliš li da mogu da je kupim a da ih ne istovarim?
Istovariš ih gde?
Dobro, pa sigurno znamo da imamo Busotija. Mogu da to ugovorim u toku godine.
Još uvek imamo to završno lakiranje koje se baš i ne uklapa,
ali možemo izvršiti neke komparacione testove i videti da li je to izvor kopije.
To bih naravno trebao da kažem svom poslodavcu.
Ako u tome što pričaš ima i malo istine, ljudi bi mogli da postanu, malo uzbuđeni.
Znaš da zbog ovakvih stvari mogu da izgubim posao. - Da, znam.
Možeš da ideš ako želiš. Mogu to i sam da završim.
Gospođa Leru danas mora da ima kataloški dokaz.
Jesi li završio? - Da, u mom je hotelu.
Radio sam noću.
Postoji li još nešto?
Tvoja žena je opet zvala.
Molim te, zatvori vrata.
Da li je to Univerzitet u Montrealu?
Pa, ako mogu dobiti Arheološko odeljenje, molim vas?
Zdravo. Ovde je Čarls Moric koji radi kod Duvala.
Poslao sam vam neke primerke laka u utorak.
Da, želim da izolujete organska jedinjenja.
Žao mi je.
Mogu li videti upravnika, molim vas?
Da, upravnika. Pa u redu, spojite me sa njim.
Da, ovde je gospodin Moric iz 2703.
Slušajte, samo želim da nešto pojasnim.
Ne želim da niko dolazi u moju sobu. Jeste li razumeli?
Ni sobarica, ni kontrola bara, bez čokoladica na jastuku.
Daću osoblju neku vrstu odmora. Da li razumete?
Niko ne sme da dolazi u moju sobu, osim ako ja to zatražim.
Hvala vam.
Da? - Imam to.
Dolazi. Upravo sam razgovarao sa Londonom.
Pa znaš već malo uvlačenja, malo povećanja sume. Od tvojih para.
Da, bolje da obaviš te telefonske razgovore.
Da, ja. I ja isto.
Pa, zapravo, imam neke ideje.
Predivno. - Da.
Imam zabeleške i snimak. Prilično dobar Stradivari, šta ti misliš?
Kao da mi zvuči malo nategnuto kod visokih tonova.
I malo prigušeno kod prelaza.
Ah, što se mene tiče je vrlo čist i precizan.
Naravno, trebalo bi da ga svira neki vrhunski umetnik.
Koja je tvoja procena? - $1,7... 1,8 miliona dolara.
Nije loše. - Veruj mi kada je ovo u pitanju.
Šta još imaš? -To bi bilo sve. Ali hvala ti što si došao.
Nadam se da nemaš orkestar koji te čeka.
Pa, mogu da čekaju. Nije problem.
A šta je s ovim ovde?
Ne, ne taj.
Lep mali komad. - Ali ne za tebe.
Probaću ga. - Ne, ne, ne. Nemoj da sviraš.
Zašto ne? - Da, zašto ne?
Pa, upravo sam ga popravio. Još uvek je prilično krhak. Pravo da ti kažem i ne znam zbog čega je tu.
Biću veoma pažljiv. Ne sekiraj se.
Da, vidim na šta ciljaš. Ništa posebno.
Kako napreduje?
Šta želite da uradim sa onom, sa kopijom koju je odobrio Popa?
Vratiću je u hotel sa mnom.
Pa, dobili ste pravu vrednost za svoj novac. To je veoma dobra kopija. Lepa violina.
Ali ništa nije tako savršeno kao ova.
Ovo je... jedinstveni slučaj perfekcije, akustične mašine,
koji sam ikada video.
Neverovatno.
Mislio sam da to nikada neću pronaći.
Ultimativna stvar, kako ja to vidim.
Savršeni spoj nauke i lepote,
neverovatna stvar.
A sada šta?
Šta obično radite kada stvar koju ste najviše želeli, tako savršena
tek tako dođe?
Imate li dece? - Šta?
Deca. Imate li ih? - Ne. Ne, nemam, ali razumem na šta mislite.
Voleo bih da ovu malu imam za sebe.
Zaista? Šta biste s njom?
Razdvojio je na delove, saznao na koji način funkcioniše.
Potrebna su vektorska očitavanja, svakog konektora pojedinačno.
Ne mislim da ste u stanju da to izvedete. - Da, jesam. Pogledajte ovo.
Ovo je u modu od 1.06 kiloherca. Pogledajte krivu frekvencijskog opsega.
Malo ću to usporiti zbog vas.
Mod 2.
Prestanite!
Dobar dan, gospodine Moric. - Dobar dan.
Oh, imam kovertu za vas sa Univerziteta iz Montrealu.
Ovde piše da je stigla u 7:00h. U to vreme sam bio u svojoj sobi.
Da, gospodine. - Pa, zašto nisam obavešten?
Gospodine, rekli ste da vas ne uznemiravamo. - To ne važi za dostavljača.
Nisam to znala gospodine. - Ako dostavljač dođe, pozovite me.
Ako mi stigne faks, pozovite me. - Da.
To je vrlo važno. Shvatate li? Pokucate na moja vrata i predate mi to u ruke.
Razumete li? Potrebno je da potvrdite da smo se razumeli. - Da.
To je moj posao!
Gospodine Moric, žao mi je. Bolje da se popnete. Čekaju na vas.
U redu.
Lepo od vas što ste nam se pridružili. Ne zamerite nam što smo počeli bez vas,
ali u pitanju su bili neki neuobičajeni troškovi, i ovde u kancelariji,
a i u hotelu.
Jeste li proverili i moj mini-bar? - U pitanju je naša igra. Mi ovo plaćamo.
Naterali ste nas da se zapitamo šta se događa ovde, pa smo odlučili da dođemo i pogledamo.
I... baš ste bili zauzeti.
Sa računima za dostavljače i testiranjem DNA.
Veoma neobična procedura. Lerusova ima teoriju.
Kažite mi ako ona greši.
Da li je ta mala Crvena violina, ona Crvena violina?
Da. Hteo sam da u to budem potpuno siguran, pre nego što vas obavestim.
Pa, to su jako lepe vesti. - Ja ću pripremiti ovo za štampu.
Odličan posao. Hvala vam.
Zašto ovih nekoliko poslednjih dana ne uzmete sebi slobodno, pre nego što se vratite kući?
Ne. Ne! Neću to zaboraviti!
Lagao me je. Lagao me je!
I znao sam to čim sam video. I to sam i rekao.
Ovaj instrument, treba da bude moj.
Kučkin sine.
63...
56...
51...
Dame i gospodo, Duval
želi da vam priredi dobrodošlicu i pozove vas na dugo očekivano veče.
Zahvaljujemo se kineskoj vladi
što nam je poverila tako zadivljujuću kolekciju.
Zahvaljujemo se gospođi Leru
koja je organizovala ovu aukciju, i učinila da ona postane moguća.
Dajte da vas podsetim da su uslovi prodaje
navedeni u katalogu.
Pre nego što otpočnemo moja obaveza je da vas uputim u uslove prodaje
koje ćete naći na prvoj strani kataloga.
Neću ih sada glasno pročitati, ali smatrajte se upozorenima.
A sada, dame i gospodo, počinjemo s eksponatom br.1, koji je pokazan na rotirajućem postolju s moje desne strane,
lep primerak francuskog čela. I preporučena ponuda je $10,000.
$10,000.
Još nešto? - Ne.
Koji aerodrom, gospodine? - Dorval.
Moraćemo samo jedanput da se zaustavimo.
$400,000 na kraju dvorane. Stradivari je sada na $400,000.
Protiv telefona, četiri dvadeset. Četiri stotine i pedeset hiljada.
Protiv vas, gospodine. 500. Pet stotina hiljada napred. $500.000.
Sačekajte ovde. Vratiću se za minut. - Mogao bih za to vreme da obiđem oko bloka.
U redu, ako morate.
$1,100 miliona. $1,100... $1,200 miliona.
Da li je to ponuda, gospodine? Nemojte da se stidite. U redu, onda je prihvatam.
$1,300 miliona. $1,400...
1,500. Da, gospodine. Imam vas. Jedan milon šest stotina hiljada.
$1,600 miliona. Ne vi, gospodine? $1,650 miliona.
$1,675 miliona.
Gospodine Moric. - Molim vas ne dozvolite mi da ovo zaboravim.
Protiv telefona sada. Protiv vas gospodine.
$1,810 miliona. $1,850.
Jedan, osam stotina i sedamdeset pet hiljada u dvorani.
$1,900? $1,900 miliona.
$1,900 na telefonu. $1,920 u sobi.
Jedan milion, devet dvadeset. Imam vas gospodine. Hvala vam.
Nije vaše gospođo. A ni vaše.
$1,940 miliona.
Kučkin sin. - Uzeću to onda.
Da li želite nazad u igru, gospodine? Da li je to da? Ne?
Stradivari je sada na $1,940,000.
Nije vaša ponuda gospođo. A ni vaša.
$1,940 miliona. Protiv svih vas u sobi.
Da li je to sve onda? Fer upozorenje.
$1,950 miliona s moje leve strane. Spalo je na vas dvoje sada.
$1,950 miliona. Nije vaše gospodine. Ni vaše, Pol.
Sada je $1,950,000 protiv svih vas. - Da li prihvatate ovo?
Ko je odgovoran za...?
Izvinite me. Moram da dobijem poslednji eksponat sada.
Šta se događa? - Žao mi je, ali izgleda da ćemo imati...
I prodato dami s moje leve strane.
Poslednja prodaja večeras. - Uključi.
Sačekaj.
Gde je ona? - Oznaka!
Nikolo Busoti, 1681. - Sam sam stavio oznaku!
Hoće li nam ukazati zadovoljstvo? - Prekasno.
I evo je sada, eksponat br.72, takozvana Crvena violina.
Evo krećemo. - Pozovi obezbeđenje.
Pa hoćemo li otvoriti aukciju i ko će nas pokrenuti?
$260,000! Dobro veče, gospodine Ruselski.
$270,000. Suzana preko telefona.
$280,000. Vraćamo se vama gospodine. $300,000 na kraju dvorane.
$320,000. Vidim vas, Suzana.
$340. $340 u prvim redovima. $400 na kraju dvorane. 420...
500. $500,000. Pet stotina hiljada protiv telefona.
Pet stotina? - Prestanite.
Ne? Protiv vas, gospodine? $600,000. $700,000.
$800,000.
$900,000!
Jedan milion gospodine Ruselski.
$1,100 miliona. $1,200 miliona.
Ne vi, gospodine? Gospođo?
Jeste li sigurni? - $1,300 miliona. 1,400.
$1,400 miliona. 500. $1,600 miliona.
Gospodine Moric? - Spalo je na vas dvoje.
$2 miliona, gospodin Ruselski!
Gospodine Moriv? Gospodine Moric?
$2,100 miliona. $2,200 miliona.
Gospodine Moric?
Oprostite. Da li je ovo ono što tražite?
Spalo je na vas dvoje. $2,200 miliona. - Da.
Vaš kaput. - Dva miliona, dve stotine hiljada dolara.
$2,300 miliona!
$2,400 miliona dolara.
Hvala.
$2,400 miliona.
Da li je to sve onda?
$2,400 miliona.
Možete je imati. - Sve je gotovo, onda.
Jeste li u redu, gospodine? - Da. Odvezite me kući.
Odmah.
Fer upozorenje. Sada prodajem na $2,400,000.
I prodato gospodinu Ruselskom.
Čestitam.
Hej, bejbi, to sam ja.
Da. Žao mi je.
Da.
Da. Da. Želeo sam to, svaki dan, ali...
Pa, nešto je iskrslo, ali sada je sve završeno i dolazim kući.
Oh, da. Da, mogu li da govorim sa njom?
Ćao, medenjaku. Tata je.
Kako si?
Oh, i ti meni nedostaješ.
Dolazim kući.
I medenjaku? Donosim ti nešto veoma posebno.
Gospođo?
Jeste li u redu?
Da li je sve u redu?
Da, žao mi je.
Imali ste viziju.
Ne. Bolje da sada krenem. Moj muž.
Naravno. Idite kod svog muža.
Hvala ti, Ćeska.